Моя перша подорож з початку війни. Вже позабуте передчуття в очікуванні початку нової подорожі: хвилювання, перегляд в інтернеті місць, які хотів би побачити, підготовка до подорожі. Можливість зробити передишку, зарядитися енергією і нагадати собі як це було ДО…
І ось перший день подорожі і ти вже стоїш біля Львівського вокзалу, бачиш трохи заспані, але усміхнені обличчя інших туристів, які також в щасливому очікуванні подорожі, і розумієш зараз все почнеться. І починається)
Вмощуєшся разом з подушкою зручніше на своє місце в автобусі і милуєшся засніженими видами Карпат, які велично простягаються за вікном, а попереду тебе чекає кордон.
4,5 год перетину кордону і тебе вітає у себе Угорщина, а ввечері вже привітливо підморгує всіма своїми незліченними вогниками Будапешт. 2,5 год часу є для того щоб знову помилуватися цим містом – для першого знайомства малувато часу, але якщо вже бував, то достатньо часу щоб пройтися і нагадати собі чим в себе зачаровує Будапешт, адже Будапешт вночі і вдень виглядає зовсім по різному. Як на мене, вночі він набагато цікавіший)
Зранку ситно поснідавши (це ж Угорщина) і набравшись сил, прямуємо до столиці Словенії – Любляни. Місто чисте, охайне, привітне. Дякую гіду за чудову і пізнавальну екскурсію, але хочеться трохи самостійно погуляти по місту і відчути його. Найкраще, як мені здається, це робити з оглядового майданчику, тож прямуємо до Люблянського замку. Всім хто не їде на екскурсію і залишається у Любляні раджу піднятися на нього, бо вид на місто, який відкривається, того вартує. Для зручності підйому є платний фунікулер. Вечірній переїзд і ми вже в Італії.
Флоренція зустріла сонячно і тепло) Гуляючи вуличками розумієш звідки брали натхнення видатні митці. Окраса Флоренції це собор Санта Марія дель Фйоре – другий за величиною собор в Італії – розкішний, з безліччю маленьких продуманих дрібниць, які можна стояти і довго роздивлятися. Обов'язково слід піднятися до площі Мікеланджело. Вид, який відкривається на місто, є візитною карткою Флоренції і він нереально захоплюючий, до того ж дорога до площі веде через прекрасний міст Понте Веккіо. Намилувавшись Флоренцією рушаємо далі, бо попереду чекає Рим.
Рим – це моє улюблене місто. Важко описати словами всю його колоритність, величність та багатогранність. Погода в Римі не підвела – 14 градусів тепла взимку) Вічнозелене місто Рим з багатовіковою історією він западає тобі в серце і не відпускає. Якщо спитати людей з чим вас асоціюється Рим, то більшість скажуть Колізей і не дивно адже ця пам'ятка манить своєю історією вже не одне століття. Фонтан Треві – наврядчи знайдеться людина, яка побувавши у Римі ні разу не кинула монетку з бажанням в цей фонтан. Замок св. Ангела, Пантеон, площа Навона з фонтаном Чотирьох рік, площа дель Пополо, Іспанські сходи і ще безліч місць що треба відвідати в Римі. Також рекомендую піднятися до Вітторіано бо звідти відкривається чудовий вид. Обов'язковий до відвідування також собор Святого Петра – найбільша християнська церква у світі - бо дух захоплює від цієї величі і розкоші. Рекомендую гуляючи по Риму заходити в собори, які трапляються по дорозі, бо всі вони дуже гарні і кожний створений по особливому. 1,5 дня для Риму це мало, бо описати скільки всього цікавого є в ньому неможливо. Треба їхати і відчути його дух і важко буде не закохатися в нього. Але треба вирушати далі і наступна наша зупинка Венеція.
Венеція заворожує своїми сотнями вузеньких вуличок, в яких дуже просто загубитися і здається кожний хоч раз це таки зробив) Дуже-дуже рекомендую взяти екскурсію Гранд каналом бо тоді Венеція відкривається зовсім з іншого боку. Саме після такої прогулянки виникає відчуття зачарованості містом. В цей раз був ще й початок карнавалу – найважливіша подія року в Венеції. Десятки людей переодягнутих в костюми можна зустріти на площах і вуличках міста, вони позують і борються за основний приз.
Останнім містом, яке ми відвідали, був Марібор друге по величині місто в Словенії. Воно затишне, душевне, непогана точка перед довгою дорогою додому.
Що хочеться сказати майбутнім туристам: це бути готовим до довгих переїздів, іноді занадто швидких екскурсій, катастрофічній нехватці часу у містах. Чи варто воно того? Так, варто!
Обов'язково слід взяти з собою позитивний настрій, подушечку, книжку та плед. З цим наша група впоралась на всі 100%. Тож хочеться всім за це подякувати, а особливо нашій гальорці (Наталії, Світлані, Яні та Ані).
Дякуючи гарній організації нашій супроводжуючій Оксані Гончарук все було чітко по програмі, а якщо проблеми виникали, то швидко вирішувались. Водії були привітні і допомагали з багажем.
А також дякую незмінному турагенству My Travel, а саме Ярославу Курочці за консультації і швидке оформлення!
0
0
14
10
0
0